НАРЕДБА за заплатите на служителите в държавната администрация

Приета с ПМС № 129 от 26.06.2012 г., обн., ДВ, бр. 49 от 29.06.2012 г., в сила от 1.07.2012 г., изм. и доп., бр. 80 от 19.10.2012 г., в сила от 19.10.2012 г., изм., бр. 103 от 28.12.2012 г., в сила от 1.01.2013 г., бр. 5 от 18.01.2013 г., в сила от 1.01.2013 г., изм. и доп., бр. 27 от 15.03.2013 г., изм., бр. 5 от 17.01.2014 г., в сила от 1.01.2014 г., доп., бр. 50 от 17.06.2014 г., в сила от 17.06.2014 г., изм., бр. 9 от 3.02.2015 г., бр. 1 от 5.01.2016 г., в сила от 1.01.2016 г., доп., бр. 32 от 22.04.2016 г., в сила от 22.04.2016 г., бр. 36 от 13.05.2016 г., изм., бр. 68 от 30.08.2016 г., в сила от 30.08.2016 г., доп., бр. 76 от 30.09.2016 г., в сила от 30.09.2016 г., изм., бр. 103 от 27.12.2016 г., в сила от 1.01.2017 г., бр. 11 от 31.01.2017 г., в сила от 1.01.2017 г., бр. 44 от 2.06.2017 г., в сила от 2.06.2017 г., бр. 58 от 18.07.2017 г., в сила от 1.01.2017 г., бр. 102 от 22.12.2017 г., в сила от 1.01.2018 г., бр. 107 от 28.12.2018 г., в сила от 1.01.2019 г., бр. 1 от 3.01.2019 г., в сила от 1.01.2019 г., изм. и доп., бр. 5 от 15.01.2019 г., в сила от 1.01.2019 г., бр. 93 от 26.11.2019 г., в сила от 26.11.2019 г., изм., бр. 101 от 27.12.2019 г., в сила от 1.01.2020 г., бр. 9 от 31.01.2020 г., в сила от 31.01.2020 г., изм. и доп., бр. 18 от 28.02.2020 г., в сила от 28.02.2020 г., изм., бр. 66 от 24.07.2020 г., в сила от 1.01.2021 г., доп., бр. 78 от 4.09.2020 г., в сила от 1.08.2020 г.
Глава първа
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ

Чл. 1. С наредбата се определят структурата на заплатата, условията и редът за определяне и изменение на заплатите на служителите в държавната администрация.
Чл. 2. (1) Наредбата се прилага за служителите по служебно и по трудово правоотношение в държавната администрация.
 (2) Наредбата се прилага при:
 1. възникване, изменение и прекратяване на служебното и трудовото правоотношение;
 2. разработването на вътрешните правила за заплатите и свързаните с тях други вътрешни актове;
 3. определяне и изменение на заплатите на служителите.
Глава втора
БРУТНА ЗАПЛАТА

Чл. 3. (1) Брутната заплата се състои от основна заплата и допълнителни възнаграждения.
 (2) (Доп. – ДВ, бр. 76 от 2016 г., в сила от 30.09.2016 г.) Основната месечна заплата се определя по нива и степени съгласно приложение № 1, като се отчита нивото на заеманата длъжност, квалификацията и професионалният опит, освен ако друго не е определено в специален закон.
 (3) Нивата на основните месечни заплати се определят въз основа на длъжностните нива в Класификатора на длъжностите в администрацията (КДА).
 (4) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Всяко ниво на основните месечни заплати за длъжност включва четири степени, всяка от които има минимален и максимален размер на основната месечна заплата на служителите, заемащи длъжности в съответното ниво.
Чл. 4. За заемащите дипломатически длъжности в дипломатическата служба, определени в Класификатора на дипломатическите длъжности, размерите на минималните и максималните основни месечни заплати по длъжностни нива са посочени в приложение № 2.
Чл. 5. (1) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2014 г., в сила от 1.01.2014 г., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Индивидуалните брутни месечни заплати на служителите в държавната администрация се определят в рамките на разходите за заплати, възнаграждения и задължителни осигурителни вноски по бюджетите на първостепенните разпоредители с бюджет съгласно закона за държавния бюджет на Република България за съответната година и Закона за местното самоуправление и местната администрация. 
(2) (Изм. - ДВ, бр. 80 от 2012 г., в сила от 19.10.2012 г., доп., бр. 50 от 2014 г., в сила от 17.06.2014 г., изм., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) При определяне на индивидуалните брутни месечни заплати на служителите в структури, които изпълняват функции по управление и контрол на фондове и програми от Европейския съюз, Програмата за сътрудничество "България - Швейцария", програмата "Еразъм +" и съпътстващите я програми, дейности и инициативи, Финансовия механизъм на Европейското икономическо пространство или Норвежкия финансов механизъм, в допълнение към средствата по ал. 1 се вземат предвид и средствата за възнаграждения и задължителни осигурителни вноски, чийто източник са техническите помощи на съответните фондове/програми или средствата, свързани с организацията и управлението на проектите, финансирани по съответните програми.
 (3) (Доп. – ДВ, бр. 50 от 2014 г., в сила от 17.06.2014 г., изм., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Средствата за индивидуалните брутни месечни заплати/брутните трудови възнаграждения, съответно допустимата за възстановяване част от тях, на служителите по ал. 2, включително разходите за задължителни социални и здравни осигуровки за сметка на осигурителя, дължими във връзка с тези заплати/възнаграждения, в случаите, когато се изплащат за сметка на оперативните програми, съфинансирани от Структурните фондове и Кохезионния фонд на Европейския съюз или съответно от Европейския фонд за рибарство или Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, или от Програмата за сътрудничество "България - Швейцария", програмата "Еразъм +" и съпътстващите я програми, дейности и инициативи, Финансовия механизъм на Европейското икономическо пространство, или от Норвежкия финансов механизъм:
 1. (изм. – ДВ, бр. 5 от 2014 г., в сила от 1.01.2014 г., доп., бр. 50 от 2014 г., в сила от 17.06.2014 г., изм., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) може да се изплащат първоначално от бюджета на съответния разпоредител с бюджет, като впоследствие периодично и след верифициране от управляващия орган се възстановяват от техническата помощ по оперативните програми, съфинансирани от Структурните фондове и Кохезионния фонд на Европейския съюз или съответно от Европейския фонд за рибарство, или от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони, или от Програмата за сътрудничество "България - Швейцария", програмата "Еразъм +" и съпътстващите я програми, дейности и инициативи, Финансовия механизъм на Европейското икономическо пространство, или от Норвежкия финансов механизъм;
 2. управляващите органи получават финансиране за изплащане на заплатите/възнагражденията по т. 1 съгласно установените процедури при условията и по реда за предоставяне на безвъзмездна помощ според приложимите правила, действащи за съответните програми/фондове под формата на авансови, междинни и/или окончателни плащания;
 3. след верифициране от управляващите органи разходите се сертифицират по общия ред.
 (4) Във вътрешните правила за заплатите на административните структури се определят източниците за финансиране на индивидуалните брутни месечни заплати на служителите в случаите по ал. 2.
Чл. 6. (1) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2014 г., в сила от 1.01.2014 г.) Разходите за основни заплати на държавните служители и на служителите по чл. 107а от Кодекса на труда и дължимите за тях осигурителни вноски за сметка на осигурителя са в размер не по-малък от 70 на сто от разходите за заплати, възнаграждения и задължителни осигурителни вноски по бюджетите на разпоредителите с бюджет.
 (2) Когато индивидуалните брутни месечни заплати на служителите или част от тях и съответно дължимите осигурителни вноски за сметка на осигурителя се осигуряват по реда на чл. 5, ал. 2, те не се включват в разходите по ал. 1.
 (3) Икономията на разходите за заплати, възнаграждения и задължителни осигурителни вноски може да се използва по реда, предвиден в закона за държавния бюджет на Република България за съответната година.
Глава трета
ОСНОВНА МЕСЕЧНА ЗАПЛАТА

Раздел I
Определяне на индивидуалната основна месечна заплата

Чл. 7. (1) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите на пълно работно време се определят в рамките на минималния и максималния размер на основната месечна заплата за съответното ниво и степен на основната месечна заплата по приложение № 1.
 (2) (Доп. – ДВ, бр. 36 от 2016 г., изм., бр. 44 от 2017 г., в сила от 2.06.2017 г., бр. 1 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г., доп., бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите на пълно работно време в специализираната администрация на Изпълнителна агенция "Одит на средствата от Европейския съюз" и на Изпълнителна агенция "Сертификационен одит на средствата от европейските земеделски фондове" може да надвишават с до 20 на сто максималния размер на основната месечна заплата за съответното ниво и степен на основната месечна заплата по приложение № 1.
 (3) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите по чл. 4 на пълно работно време се определят в рамките на минималния и максималния размер на основната месечна заплата за съответното длъжностно ниво по приложение № 2.
 (4) (Нова - ДВ, бр. 27 от 2013 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител, на пълно работно време не може да са по-ниски от основната заплата, получавана от държавния служител преди командироването му.
 (5) (Нова – ДВ, бр. 32 от 2016 г., в сила от 22.04.2016 г., изм., бр. 68 от 2016 г., в сила от 30.08.2016 г., отм., бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.). 
(6) (Нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г., изм., бр. 93 от 2019 г., в сила от 26.11.2019 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите, заемащи длъжностите в областта на информационните технологии по чл. 7а, ал. 1 – 10 от Наредбата за прилагане на Класификатора на длъжностите в администрацията, приета с Постановление № 129 на Министерския съвет от 2012 г. (обн., ДВ, бр. 49 от 2012 г.; попр., бр. 75 от 2012 г.; изм. и доп., бр. 80 и 103 от 2012 г., бр. 30 и 37 от 2015 г., бр. 27, 36, 76, 79 и 86 от 2016 г. и бр. 9 и 44 от 2017 г.), както и на ръководителите на структурни звена, в които има такива длъжности, може да надвишават с до 60 на сто максималния размер на основната месечна заплата за съответното ниво и степен на основната месечна заплата по приложение № 1 след съгласуване с председателя на Съвета за административната реформа.
 (7) (Нова – ДВ, бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите, заемащи длъжности в областта на летателната експлоатация, лицензиране на авиационния персонал и летателна годност на гражданските въздухоплавателни средства по чл. 7, ал. 6 – 8 от Наредбата за прилагане на Класификатора на длъжностите в администрацията, както и на ръководителите на структурни звена, в които има такива длъжности, може да надвишават с до 60 на сто максималния размер на основната месечна заплата за съответното ниво и степен на основната месечна заплата по приложение № 1.
 (8) (Предишна ал. 4 - ДВ, бр. 27 от 2013 г., предишна ал. 5, бр. 32 от 2016 г., в сила от 22.04.2016 г., предишна ал. 6, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г., предишна ал. 7, бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите на непълно работно време се определят пропорционално на законоустановеното работно време.
Чл. 8. Индивидуалните основни месечни заплати на служителите, които постъпват за първи път в съответната административна структура и притежават определения с КДА минимален професионален опит, се определят в рамките на степен 1 от нивото на основната месечна заплата за длъжността.
Чл. 9. (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите, които постъпват за първи път в съответната административна структура и имат професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността, се определят, както следва:
 1. при професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с до 1 година – в рамките на степен 1 на нивото на основната месечна заплата за длъжността;
 2. при професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с от 1 до 7 години – в рамките на степен 2 на нивото на основната месечна заплата за длъжността;
 3. при професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с над 7 години – в рамките на степен 3 на нивото на основната месечна заплата за длъжността.
Чл. 10. Размерите на индивидуалните основни месечни заплати на служителите по чл. 4 се определят от органа по назначаването.
Раздел II
Увеличение на индивидуалната основна месечна заплата

Чл. 11. (1) Индивидуалната основна месечна заплата може да се увеличава в следните случаи:
 1. когато служителят получи годишна оценка на изпълнението на длъжността не по-ниска от "Изпълнението отговаря не напълно на изискванията";
 2. (изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) при завръщане от отпуск за бременност, раждане и осиновяване или за отглеждане на дете по чл. 163, 164, 164а и 164б от Кодекса на труда;
 3. след изтичане на срока за изпитване;
 4. при завръщане от отпуск или от командировка с продължителност повече от една година или при възстановяване на уволнен служител;
 5. при завръщане на служител, изпратен в друга административна структура по реда на чл. 81б от Закона за държавния служител; 
6. при преназначаване на друга длъжност в по-високо ниво на основната месечна заплата.
 (2) Увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати се извършват в рамките на разходите по чл. 5 при спазване изискванията на чл. 7. 
(3) (Нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Ако след увеличаване на индивидуалната основна месечна заплата на основанията по ал. 1, т. 1 – 5 размерът й надхвърли максималния размер за определената по реда на чл. 9 степен за съответното длъжностно ниво, на служителя се определя и по-висока степен на основната месечна заплата, чийто максимален размер е по-висок от увеличената му индивидуална основна месечна заплата, с изключение на служителите, чиито заплати са определени в степен 4 на съответното длъжностно ниво.
Чл. 12. (1) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Индивидуалната основна месечна заплата на служителя може да се увеличава въз основа на последната годишна оценка на изпълнението на длъжността с изключение на случаите, когато годишната оценка е "Неприемливо изпълнение".
 (2) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Максимално допустимото увеличение по ал. 1 е, както следва:
 1. при годишна оценка на изпълнението "Изпълнението отговаря не напълно на изискванията" – до 2 на сто;
 2. при годишна оценка на изпълнението "Изпълнението отговаря напълно на изискванията" – до 10 на сто;
 3. при годишна оценка на изпълнението "Изпълнението надвишава изискванията" – до 15 на сто;
 4. при годишна оценка на изпълнението "Изключително изпълнение" – до 20 на сто.
 (3) (Отм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.).
 (4) Индивидуалните основни месечни заплати на служителите по чл. 4 може да се увеличават въз основа на последните годишни оценки на изпълнението на длъжността с изключение на случаите, когато годишната оценка е "Неприемливо изпълнение", като при определяне размерите на увеличенията се прилага ал. 2.
Чл. 13. (Отм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.).
Чл. 14. (1) (Доп. - ДВ, бр. 27 от 2013 г., изм., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати по чл. 12 се извършват за всички служители в административната структура, включително за служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител. 
(2) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Увеличенията по ал. 1 се определят при спазване на следните правила:
 1. на служителите в едно административно звено с по-високи годишни оценки на изпълнението на длъжността се определя по-високо процентно увеличение на индивидуалната основна месечна заплата;
 2. на служителите в едно административно звено с еднакви годишни оценки на изпълнението на длъжността се определя еднакво процентно увеличение на индивидуалната основна месечна заплата.
 (3) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Ръководителят на администрацията определя на административните звена лимити за увеличение на индивидуалните основни месечни заплати по чл. 12, изчислени с еднакъв процент от сумата на индивидуалните основни месечни заплати на служителите от съответното звено, определени преди увеличението.
 (4) Алинея 3 не се прилага за служители, които по изискванията на закон не са включени в структурни звена.
 (5) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Във вътрешните правила за заплатите се конкретизират правилата за увеличенията по чл. 12 съобразно особеностите в структурата и дейността на администрацията.
Чл. 15. (1) (Доп. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Размерите на индивидуалните основни месечни заплати в случаите по чл. 11, ал. 1, т. 2 може да се увеличават при спазване изискванията на Закона за защита от дискриминация, ако по време на ползването на отпуска по чл. 163, 164, 164а и 164б от Кодекса на труда индивидуалните основни месечни заплати в администрацията са били увеличавани на основание чл. 11, ал. 1, т. 1. В този случай увеличението може да се извърши при завръщането от отпуск, както и през следващата година, ако служителят не е получил годишна оценка на изпълнението на длъжността за годината на завръщането поради ползването на отпуска.
 (2) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Размерите на индивидуалните основни месечни заплати в случаите по чл. 11, ал. 1, т. 3 може да се увеличават до 10 на сто с изключение на случаите, когато размерът на индивидуалната основна месечна заплата на служителя вече е увеличаван въз основа на последната получена годишна оценка на изпълнението на длъжността.
Чл. 16. (1) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г., бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) Размерите на индивидуалните основни месечни заплати в случаите по чл. 11, ал. 1,т. 4 и 5 може да се увеличават при спазване изискванията на Закона за защита от дискриминация.
 (2) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г., отм., бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.).
 (3) (Отм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.).
 (4) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) В Министерството на външните работи размерите на индивидуалните основни месечни заплати при завръщане от командировка по Закона за дипломатическата служба с продължителност повече от една година може да се увеличават в рамките на минималния и максималния размер на основните месечни заплати за съответното длъжностно ниво.
Чл. 17. (1) Размерът на индивидуалната основна месечна заплата на служител, преназначен на друга длъжност в по-високо ниво на основната месечна заплата, може да се увеличава в рамките на степен на по-високото ниво, определена по реда на чл. 9, или в рамките на най-ниската степен на по-високото ниво, чийто максимален размер на основната месечна заплата е по-висок от индивидуалната основна месечна заплата на служителя, ако е по-благоприятно за него.
 (2) Размерите на индивидуалните основни месечни заплати на служителите по чл. 4, преназначени на друга длъжност в по-високо длъжностно ниво, може да се увеличават в рамките на минималния и максималния размер на основните месечни заплати за по-високото ниво.
Чл. 18. (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати се извършват със заповед на ръководителя на административната структура, издадена в тримесечен срок след настъпване на обстоятелство/а, даващо/и възможност за извършване на увеличението, като в случаите по чл. 11, ал. 3 в заповедта се посочва и новата степен на основната месечна заплата в съответното ниво, а в случаите по чл. 17, ал. 1 - новите ниво и степен на основната месечна заплата.
Глава четвърта
ДОПЪЛНИТЕЛНИ ВЪЗНАГРАЖДЕНИЯ

Чл. 19. Допълнителните възнаграждения са:
 1. допълнително възнаграждение за нощен труд;
 2. допълнително възнаграждение за извънреден труд;
 3. допълнително възнаграждение за работа през официалните празници;
 4. допълнително възнаграждение за времето на разположение;
 5. допълнително възнаграждение за постигнати резултати;
 6. (нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) допълнително възнаграждение по чл. 21, ал. 4 от Закона за държавния служител и чл. 107а, ал. 9 от Кодекса на труда за изпълнение и/или управление на проекти или програми.
Чл. 20. (Изм. – ДВ, бр. 66 от 2020 г., в сила от 1.01.2021 г.) За всеки отработен нощен час или за част от него между 22,00 и 6,00 ч. се заплаща допълнително възнаграждение за нощен труд в размер не по-малък от 0,15 на сто от минималната работна заплата, установена за страната, но не по-малко от един лев.
Чл. 21. (1) За положения извънреден труд се заплаща допълнително възнаграждение за отработеното време, изчислено върху индивидуалната основна заплата, в размер, както следва:
 1. за работа през работните дни - 50 на сто;
 2. за работа през почивните дни - 75 на сто;
 3. за работа през дните на официални празници - 100 на сто;
 4. за работа при сумирано изчисляване на работното време - 50 на сто.
 (2) За работа на служители с ненормиран работен ден над редовното работно време в работни дни не се заплаща допълнително възнаграждение.
Чл. 22. (1) За работа в дни на официални празници, включени в месечния график, за отработеното време на този ден служителят получава допълнително възнаграждение в размер 100 на сто, изчислено върху индивидуалната основна заплата.
 (2) За работа в дни на официални празници извън месечния график освен допълнителното възнаграждение за извънреден труд по чл. 21, ал. 1, т. 3 служителят получава и допълнително възнаграждение в размер 100 на сто, изчислено върху индивидуалната основна заплата за отработеното време.
Чл. 23. За времето на разположение извън местоработата и извън установеното работно време се заплаща допълнително възнаграждение за всеки час или за част от него в размер не по-малък от 0,10 лв.
Чл. 24. (1) (Доп. - ДВ, бр. 80 от 2012 г., в сила от 19.10.2012 г., бр. 27 от 2013 г.) Допълнителното възнаграждение за постигнати резултати се определя за точно и в срок изпълнение на поставените задачи, включително за служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител, както и за дейности по управление и изпълнение на проекти и програми.
 (2) Допълнителното възнаграждение за постигнати резултати може да се изплаща четири пъти годишно - през април, юли и октомври за текущата година и през януари - за предходната година.
 (3) (Изм. – ДВ, бр. 5 от 2014 г., в сила от 1.01.2014 г.) Разходите за допълнителни възнаграждения за постигнати резултати са в размер не повече от 30 на сто от разходите за заплати, възнаграждения и задължителни осигурителни вноски по бюджетите на разпоредителите с бюджет.
 (4) Когато средствата за допълнителни възнаграждения за постигнати резултати и дължимите за тях осигурителни вноски за сметка на осигурителя се осигуряват по реда на чл. 5, ал. 2, те не се включват в разходите по ал. 3.
 (5) Размерът на допълнителното възнаграждение за постигнати резултати, което отделен служител може да получи за една година, не може да надвишава 80 на сто от начислените му за съответната година основни заплати.
Чл. 25. (1) Допълнителните възнаграждения за постигнати резултати се определят въз основа на оценка на структурните звена в административната структура и/или на отделните служители.
 (2) (Доп. - ДВ, бр. 80 от 2012 г., в сила от 19.10.2012 г., изм., бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Определянето на допълнителните възнаграждения за постигнати резултати на служители, които по изискванията на закон не са включени в структурни звена, и на служители, изпълняващи дейности по управление и изпълнение на проекти и програми, се извършва само въз основа на индивидуална оценка. Индивидуалната оценка на служителите, изпълняващи дейности по управление и изпълнение на проекти и програми, се определя въз основа на одобрение/неодобрение на извършената работа.
 (3) (Нова - ДВ, бр. 27 от 2013 г.) Допълнителните възнаграждения на държавни служители, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител, се определят и изплащат от изпращащата администрация въз основа на индивидуална оценка.
 (4) (Предишна ал. 3 - ДВ, бр. 27 от 2013 г.) Оценяването на резултатите на административните звена се извършва от ръководителя на административната структура въз основа на:
 1. изпълнението на целите на звеното, включително на програмите или проектите, за които отговаря;
 2. използваните ресурси;
 3. други обстоятелства, повлияли върху дейността на звеното през периода.
 (5) (Предишна ал. 4, изм. - ДВ, бр. 27 от 2013 г.) Във вътрешните правила за заплатите на административните структури се определят:
 1. административните звена и/или служителите, които ще бъдат оценявани, включително служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител; 
2. длъжностните лица, които ще определят оценките;
 3. за служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител, длъжностното лице, което определя оценката, е ръководителят в приемащата администрация, който възлага задачите и отговаря за дейността на командирования;
 4. степените на оценката, включително за служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител; 
5. конкретните показатели, критерии, алгоритми и изисквания за определяне на оценките съобразно спецификата на дейността на съответната административна структура;
 6. източниците за финансиране на допълнителните възнаграждения за постигнати резултати.
 (6) (Нова - ДВ, бр. 27 от 2013 г.) За служителите, командировани по реда на чл. 86а от Закона за държавния служител, определената индивидуална оценка следва да бъде съобразена със скалата за оценяване на съответната изпращаща администрация.
 (7) (Нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Служители, които в рамките на длъжностната си характеристика участват в управлението и изпълнението на проекти, съфинансирани със средства от Европейските структурни и инвестиционни фондове, или на проекти и програми, финансирани от други международни финансови институции и донори, без това да е основна цел на длъжността, която заемат, освен допълнително възнаграждение за постигнати резултати въз основа на оценяването на резултатите на административните звена по ал. 4 получават и допълнително възнаграждение за постигнати резултати въз основа на индивидуална оценка за извършените дейности по разработване, управление и изпълнение на проекти и програми.
 (8) (Нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Размерите на допълнителните възнаграждения за постигнати резултати за дейностите по управление и изпълнение на проекти и програми по ал. 2 и 7 се определят в рамките на разходите за организация и управление на съответния проект и/или програма.
 (9) (Нова – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) Служителите, заемащи длъжността "сътрудник по управление на европейски проекти и програми", получават допълнителни възнаграждения за постигнати резултати по ал. 2 само ако за това е осигурен ресурс в рамките на съответните проекти, финансови планове или програми, съфинансирани от Европейските структурни и инвестиционни фондове или финансирани от други международни финансови институции и донори.
Чл. 25а. (Нов – ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.) (1) Допълнителното възнаграждение по чл. 19, т. 6 се определя за изпълнението и/или управлението извън установеното работно време и длъжностната характеристика на служителя на: 
1. проекти, съфинансирани със средства от Европейските структурни и инвестиционни фондове, по които съответната администрация е бенефициент или партньор, при условията на чл. 49, ал. 3 от Закона за управление на средствата от Европейските структурни и инвестиционни фондове;
 2. проекти и програми, финансирани от други международни финансови институции и донори, по които съответната администрация е бенефициент или партньор.
 (2) (Доп. – ДВ, бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) В случаите по ал. 1 размерът на допълнителното възнаграждение по чл. 19, т. 6 е равен на възнаграждението на часова база, което лицето получава за изпълнение на дейностите по длъжностната характеристика.
 (3) (Нова – ДВ, бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.) Допълнителното възнаграждение по чл. 19, т. 6 за изпълнението и/или управлението на проекти и програми, по които съответната администрация е изпълнител, се определя от органа по назначаването/работодателя в рамките на средствата по проекта или програмата.
Чл. 26. (1) За времето на платения годишен отпуск служителят получава възнаграждение, изчислено от основната месечна заплата, определена към момента на започване ползването на отпуска, и броя на работните дни през месеца.
 (2) В случаите, когато платеният годишен отпуск се ползва в период, който включва повече от един календарен месец, среднодневното възнаграждение за всеки ден от отпуска през съответния месец се определя от основната месечна заплата по ал. 1 и броя на работните дни на съответния месец.
 (3) Когато с нормативен акт на Министерския съвет от определена дата се увеличават основните месечни заплати на служителите и това увеличение не е включено в размера на основната месечна заплата, определена към момента на започване ползването на отпуска, среднодневното възнаграждение по ал. 1 и 2 се преизчислява и разликата се доплаща.
 (4) При прекратяване на правоотношението среднодневният размер на паричното обезщетение за компенсиране на неизползваните дни платен годишен отпуск се определя от размера на основната месечна заплата, определена на служителя към датата на прекратяване на правоотношението, и средномесечния брой на работните дни за съответната година.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА

§ 1. По смисъла на наредбата:
 1. "Ниво на основните месечни заплати за длъжност" обхваща групи от длъжности с посочени длъжностни нива от КДА, за които се прилагат едни и същи по стойности степени на основните месечни заплати, като всяко ниво на основните месечни заплати има отделен пореден номер.
 2. "Степен на основните месечни заплати за длъжност" е интервал на основните месечни заплати с определена минимална и максимална стойност, приложим към длъжности от посочени длъжностни нива от КДА.
 3. "Ръководител на административната структура" е органът по назначаването по Закона за държавния служител /работодателят по Кодекса на труда или упълномощено от него длъжностно лице.
 4. (Нова – ДВ, бр. 93 от 2019 г., в сила от 26.11.2019 г.) "Последна годишна оценка на изпълнението на длъжността" е оценката от последното годишно оценяване в администрацията.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 2. (1) В едномесечен срок от влизането в сила на наредбата ръководителят на административната структура:
 1. утвърждава нови вътрешни правила за заплатите, като в случаите по чл. 5, ал. 2 определя и източниците за финансиране на индивидуалните брутни месечни заплати;
 2. определя индивидуални основни месечни заплати на служителите, така че те, намалени с дължимия данък и със задължителните осигурителни вноски за сметка на осигурените лица, ако са били дължими, да не са по-ниски от получаваните до момента брутни месечни заплати, намалени с дължимите данъци и с дължимите задължителни осигурителни вноски за сметка на осигуреното лице, ако са били дължими;
 3. включва в брутните заплати по т. 2:
 а) основните месечни заплати или основните месечни възнаграждения;
 б) допълнителните възнаграждения, които се изплащат постоянно заедно с полагащите се основни месечни заплати или основни месечни възнаграждения и са в зависимост единствено от отработеното време;
 4. може да коригира еднократно в рамките на разходите по чл. 5 и при спазване изискванията на чл. 6, ал. 1 и 2 изчислените по реда на т. 2 и 3 индивидуални основни месечни заплати;
 5. определя нивото и най-ниската степен на основната месечна заплата, чийто максимален размер е по-висок от достигнатата индивидуална основна месечна заплата, изчислена по реда на т. 2, 3 и 4.
 (2) Степените на основните месечни заплати на служителите, които имат професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността, се определят, както следва:
 1. за служителите с професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с от 1 до 3 години - степен 2 на нивото на основната месечна заплата за длъжността;
 2. за служителите с професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с от 3 до 7 години - степен 3 на нивото на основната месечна заплата за длъжността;
 3. за служителите с професионален опит, надвишаващ минималния за длъжността с над 7 години - степен 4 на нивото на основната месечна заплата за длъжността.
 (3) Алинея 2 се прилага само когато е по-благоприятна за служителя.
 (4) Когато индивидуалната основна месечна заплата на служителя, определена по реда на ал. 1, т. 2, 3 и 4, е по-ниска от минималната основна месечна заплата за степента, определена по реда на ал. 2, на служителя се определя по-ниска степен, за която определената индивидуална месечна заплата на служителя е по-висока от минималната месечна основна заплата за степента.
 (5) Когато размерът на индивидуалната основна месечна заплата на служителя, определен по реда на ал. 1, т. 2 и 3, е по-висок от максималната основна месечна заплата за шеста степен на съответното ниво на основната месечна заплата, на служителя се определя шеста степен, като размерът на индивидуалната месечна заплата на служителя, определен по реда на ал. 1, т. 2 и 3, се запазва.
 (6) За служителите, които се намират в законоустановен отпуск, командировка или специализация, срокът по ал. 1 започва да тече от датата на завръщането им на работа, ако преди това не могат да бъдат изпълнени ал. 1 - 5.
 (7) Алинея 6 се прилага съответно и по отношение на възстановените служители.
 § 3. През 2012 г. увеличения на индивидуалните основни месечни заплати въз основа на последната годишна оценка на изпълнението на длъжността може да се извършват само в рамките на същата степен на съответното ниво на основната месечна заплата за длъжността в срок три месеца след влизането в сила на наредбата.
§ 3а. (Нов – ДВ, бр. 78 от 2020 г. , в сила от 1.08.2020 г.) (1) В срок до 4 септември 2020 г. ръководителят на административната структура определя еднократно нов размер на индивидуалните основни месечни заплати, увеличен с не повече от 30 на сто от досегашния размер, за служителите в следните администрации и административни структури:
 1. Министерство на туризма – дирекции "Управление на морските плажове" и "Туристическа политика";
 2. Министерство на културата – Главна дирекция "Инспекторат за опазване на културното наследство";
 3. Национален осигурителен институт – за служителите, които са контролни органи по чл. 107 от Кодекса за социално осигуряване, и служители с контролни функции в процесите по отпускането и изплащането на осигурителни плащания и помощи;
 4. Национална здравноосигурителна каса – за служителите, които са контролни органи по чл. 72, ал. 2 от Закона за здравното осигуряване;
 5. Държавна агенция за метрологичен и технически надзор;
 6. Държавна агенция за закрила на детето;
 7. Държавна агенция за бежанците;
 8. Национален статистически институт – за служителите в териториалните статистически бюра, провеждащи изследвания по метода "Лице в лице" и участващи във всички етапи на преброяването на населението, жилищния фонд и земеделските стопанства в Република България през 2021 г.;
 9. Агенция за социално подпомагане;
 10. Агенция по заетостта;
 11. Агенция за хората с увреждания;
 12. Агенция "Митници" – териториални дирекции и Главна дирекция "Митническо разузнаване и разследване";
 13. Национална агенция за приходите – териториални дирекции и Главна дирекция "Фискален контрол";
 14. Българска агенция по безопасност на храните;
 15. Държавна комисия по стоковите борси и тържищата;
 16. Комисия за защита на потребителите;
 17. Изпълнителна агенция "Автомобилна администрация";
 18. Изпълнителна агенция "Главна инспекция по труда";
 19. Изпълнителна агенция по лекарствата;
 20. Изпълнителна агенция "Медицински надзор";
 21. Изпълнителна агенция по околна среда;
 22. Изпълнителна агенция по сортоизпитване, апробация и семеконтрол;
 23. Главна дирекция "Изпълнение на наказанията" към министъра на правосъдието;
 24. Главна дирекция "Охрана" към министъра на правосъдието;
 25. Дирекция за национален строителен контрол;
 26. Български институт по метрология;
 27. Национален институт за помирение и арбитраж;
 28. Център за развитие на човешките ресурси и регионални инициативи към министъра на труда и социалната политика;
 29. Фонд "Условия на труд" към министъра на труда и социалната политика;
 30. Фонд "Социална закрила" към министъра на труда и социалната политика;
 31. регионални здравни инспекции;
 32. регионални инспекции по околна среда и води;
 33. регионални управления на образованието;
 34. басейнови дирекции.
 (2) Определените нови размери на индивидуалните основни месечни заплати влизат в сила от 1 август 2020 г.
§ 4. Наредбата се приема на основание чл. 67, ал. 3 от Закона за държавния служител и чл. 107а, ал. 9 от Кодекса на труда.
§ 5. Наредбата влиза в сила от 1 юли 2012 г.
————————————————————————————————

ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 1 
на Министерския съвет от 10 януари 2014 г. 
за изменение на Наредбата за заплатите на 
служителите в държавната администрация 
(ДВ, бр. 5 от 2014 г., в сила от 1.01.2014 г.)
 .............................................................
§ 2. Навсякъде в наредбата думите "първостепенните разпоредители с бюджетни кредити", "разпоредител с бюджетни кредити" и "разпоредителите с бюджетни кредити" се заменят съответно с "първостепенните разпоредители с бюджет", "разпоредител с бюджет" и "разпоредителите с бюджет".
 .............................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 375 на Министерския съвет
 от 28 декември 2015 г. за определяне на нов размер
 на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 1 от 2016 г., в сила от 1.01.2016 г.)
 ..........................................................................
§ 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2016 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2016 г. в размер 420 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 2,50 лв. часова работна заплата.
 ...........................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 372 на Министерския съвет 
от 22 декември 2016 г. за определяне на нов размер 
на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 103 от 2016 г., в сила от 1.01.2017 г.) 
..........................................................................
§ 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2017 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2017 г. в размер 460 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 2,77 лв. часова работна заплата.
 ............................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 22 на Министерския съвет 
от 22 януари 2017 г. за определяне на нов размер 
на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 11 от 2017 г., в сила от 1.01.2017 г.) 
..........................................................................
§ 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2017 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2017 г. в размер 460 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 2,78 лв. часова работна заплата.
 ............................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 141 на Министерския съвет от 13 юли 2017 г. 
за определяне на нов размер на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 58 от 2017 г., в сила от 1.01.2017 г.)
§ 1. Необходимите средства за изпълнението на постановлението в организациите по § 1, т. 5 от допълнителните разпоредби на Закона за публичните финанси се осигуряват в рамките на утвърдените по бюджетите им разходи.
 ............................................................................
§ 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2017 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2017 г. в размер 460 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 2,78 лв. часова работна заплата. 
............................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 316 на Министерския съвет от 20 декември 2017 г. 
за определяне нов размер на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 102 от 2017 г., в сила от 1.01.2018 г.)
..............................................................................................
 § 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2018 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2018 г. в размер 510 лв. за пълен работен месец при 8-часов работен ден и 3,07 лв. часова работна заплата.
 ..............................................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 320 на Министерския съвет от 20 декември 2018 г. 
за определяне нов размер на минималната работна заплата за страната
 (ДВ, бр. 107 от 2018 г., в сила от 1.01.2019 г.)
..............................................................................................
 § 3. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2019 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по насърчителната мярка
 по чл. 55в от Закона за насърчаване на заетостта и по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2019 г. в размер 560 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 3,37 лв. часова работна заплата.
 ..............................................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 6 на Министерския съвет от 14 януари 2019 г. за изменение и 
допълнение на Наредбата за заплатите на служителите в държавната администрация
 (ДВ, бр. 5 от 2019 г., в сила от 1.01.2019 г.)
§ 17. (1) Преди увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати по чл. 12 през 2019 г. ръководителят на административната структура може еднократно да определи нов размер на индивидуалните основни месечни заплати на отделни служители в рамките на разходите за персонал по бюджета на административната структура за 2019 г. в следните случаи:
 1. когато индивидуалната основна месечна заплата на служителя е по-ниска с повече от 5 на сто от средния размер, определен към 31 декември 2018 г., на индивидуалните основни месечни заплати на служителите на същата длъжност в административната структура;
 2. когато индивидуалната основна месечна заплата на служителя е по-ниска с повече от 5 на сто от средния размер на индивидуалните основни месечни заплати на служителите на същата длъжност в администрациите от същия вид, ако в административната структура няма служители на същата длъжност, по последните актуални данни за съответната длъжност.
 (2) Новият размер на индивидуалната основна месечна заплата се определя до средния размер на заплатата за длъжността съгласно ал. 1, т. 1 и 2 и не може да надвишава с повече от 20 на сто предишния размер на индивидуалната основна месечна заплата на служителя.
 (3) При определянето на размера на заплатата в случаите по ал. 1 се отчитат кариерното развитие и годишните оценки на изпълнението от длъжността на съответните служители за периода 2012 – 2017 г. В случаите по ал. 1, т. 2 необходимите данни се предоставят в едноседмичен срок на ръководителя на административната структура: 
1. за централните, областните и общинските администрации – от секретариата на Съвета за административната реформа;
 2. за специализираните териториални администрации – от ръководителя на съответния първостепенен разпоредител с бюджет.
 (4) За Министерството на външните работи в случаите по ал. 1, т. 1 средният размер се определя, като не се взимат предвид индивидуалните основни месечни заплати на служителите в задграничните представителства.
 (5) Новият размер на индивидуалните основни месечни заплати, определени по реда на този параграф, се прилага от 1 януари 2019 г.
 (6) Общи указания за прилагането на ал. 1 и 3 се дават от председателя на Съвета за административната реформа.
§ 18. В едномесечен срок от влизането в сила на постановлението ръководителят на административната структура:
 1. актуализира вътрешните правила за заплатите в съответствие с измененията и допълненията в Наредбата за заплатите на служителите в държавната администрация;
 2. определя нови степени на основните месечни заплати, както следва:
 а) степен 1 – на служителите, чиито основни месечни заплати са определени в досегашните степени 1 и 2;
 б) степен 2 – на служителите, чиито основни месечни заплати са определени в досегашната степен 3;
 в) степен 3 – на служителите, чиито основни месечни заплати са определени в досегашната степен 4;
 г) степен 4 – на служителите, чиито основни месечни заплати са определени в досегашните степени 5 и 6.
§ 19. (1) Увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати на основание чл. 12 въз основа на годишните оценки на изпълнението на длъжността за 2018 г. влизат в сила от 1 януари 2019 г.
 (2) През 2019 г. размерът на увеличението на индивидуалните основни месечни заплати на служителите с годишна оценка на изпълнението за 2018 г. "Изпълнението отговаря не напълно на изискванията" е 3 на сто.
 ..............................................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 350 на Министерския съвет от 19 декември 2019 г.
 за определяне размера на минималната работна заплата за страната 
(ДВ, бр. 101 от 2019 г., в сила от 1.01.2020 г.)
..............................................................................................
 § 4. До приемането на Националния план за действие по заетостта за 2020 г. субсидираното от държавния бюджет трудово възнаграждение на лицата, наети на минимална работна заплата по насърчителната мярка по чл. 55в от Закона за насърчаване на заетостта и по програми за заетост по Закона за насърчаване на заетостта, се определя от 1 януари 2020 г. в размер 610 лв. за пълен работен месец при осемчасов работен ден и 3,66 лв. часова работна заплата.
 ..............................................................................................
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
 към Постановление № 13 на Министерския съвет от 28 януари 2020 г. за изменение и допълнение на нормативни актове на Министерския съвет
 (ДВ, бр. 9 от 2020 г., в сила от 31.01.2020 г.)
..........................................................................................
 § 9. Увеличенията на индивидуалните основни месечни заплати въз основа на годишните оценки на изпълнението на длъжността за 2019 г. на основание чл. 12 от Наредбата за заплатите на служителите в държавната администрация, приета с Постановление № 129 на Министерския съвет от 2012 г. (обн., ДВ, бр. 49 от 2012 г.; изм. и доп., бр. 80 и 103 от 2012 г., бр. 5 и 27 от 2013 г., бр. 5 и 50 от 2014 г., бр. 9 от 2015 г., бр. 1, 32, 36, 68, 76 и 103 от 2016 г., бр. 11, 44, 58 и 102 от 2017 г., бр. 107 от 2018 г., бр. 1, 5, 93 и 101 от 2019 г.), и съгласно чл. 64 от Постановление № 381 на Министерския съвет от 2019 г. за изпълнението на държавния бюджет на Република България за 2020 г. (ДВ, бр. 2 от 2020 г.) влизат в сила от 1 януари 2020 г.
 ..........................................................................................
ЗАКЛЮЧИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
 към Постановление № 29 на Министерския съвет от 27 февруари 2020 г.
 за изменение и допълнение на нормативни актове на Министерския съвет
 (ДВ, бр. 18 от 2020 г., в сила от 28.02.2020 г.)
§ 4. Постановлението влиза в сила от деня на обнародването му в "Държавен вестник" с изключение на § 1, т. 4, която влиза в сила от 1 януари 2020 г.
                                                             Приложение № 1
                                                           към чл. 3, ал. 2
                                            (Изм. - ДВ, бр. 103 от 2012 г.,
                                                    в сила от 1.01.2013 г.,
                                                          бр. 5 от 2013 г.,
                                                    в сила от 1.01.2013 г.,
                                                          бр. 5 от 2014 г.,
                                                    в сила от 1.01.2014 г., 
                                                          бр. 9 от 2015 г.,
                                                          бр. 1 от 2016 г.,
                                                    в сила от 1.01.2016 г., 
                                                        бр. 103 от 2016 г., 
                                                    в сила от 1.01.2017 г., 
                                                         бр. 11 от 2017 г., 
                                                    в сила от 1.01.2017 г., 
                                                         бр. 58 от 2017 г., 
                                                    в сила от 1.01.2017 г., 
                                                        бр. 102 от 2017 г., 
                                                    в сила от 1.01.2018 г., 
                                                        бр. 107 от 2018 г., 
                                                    в сила от 1.01.2019 г., 
                                                          бр. 5 от 2019 г., 
                                                    в сила от 1.01.2019 г., 
                                                        бр. 101 от 2019 г., 
                                                    в сила от 1.01.2020 г.,
                                                          бр. 9 от 2020 г., 
                                                   в сила от 31.01.2020 г., 
                                                         бр. 18 от 2020 г., 
                                                    в сила от 1.01.2020 г.)
Таблица за минималните и максималните размери на основните месечни
заплати по нива и степени

Нива на основните месечни заплати	

Длъжностни нива по КДА	

Наименование на длъжностните нива по КДА	

Основни месечни заплати по нива и степени в левове	

	

1	

2	

3	

4	

	

мини- мална	

макси- мална	

мини- мална	

макси- мална	

мини- мална	

макси- мална	

мини- мална	

макси- мална	

1	

2	

3	

4	

5	

6	

7	

8	

9	

10	

11	

1	

1	

Ръководно ниво 1	

1500	

3500	

1600	

4600	

1700	

4900	

1800	

5400	

2	

2	

Ръководно ниво 2	

1300	

3300	

1400	

4300	

1500	

4700	

1600	

5200	

3	

3	

Ръководно ниво 3А	

1100	

3200	

1200	

4100	

1300	

4450	

1400	

4900	

4	

3	

Ръководно ниво 3Б	

1000	

3100	

1100	

4000	

1200	

4300	

1300	

4800	

5	

3	

Ръководно ниво 3В	

900	

3000	

1000	

3850	

1100	

4200	

1200	

4700	

6	

4	

Ръководно ниво 4А	

800	

2900	

900	

3700	

1000	

4100	

1100	

4600	

7	

4	

Ръководно ниво 4Б	

770	

2800	

850	

3600	

950	

4000	

1050	

4450	

8	

5	

Ръководно ниво 5А	

750	

2700	

800	

3500	

900	

3850	

1000	

4300	

9	

5	

Ръководно ниво 5Б	

740	

2600	

780	

3400	

880	

3700	

980	

4200	

10	

5	

Експертно ниво 1А	

730	

2500	

770	

3250	

870	

3600	

970	

4100	

11	

5	

Експертно ниво 1Б	

720	

2400	

760	

3100	

860	

3500	

960	

3950	

12	

6	

Ръководно ниво 6А	

700	

2300	

750	

3000	

850	

3400	

950	

3850	

13	

6	

Ръководно ниво 6Б	

680	

2200	

730	

2900	

830	

3250	

930	

3700	

14	

6	

Експертно ниво 2	

660	

2100	

710	

2800	

810	

3200	

910	

3600	

15	

7	

Ръководно ниво 7А	

650	

2050	

700	

2750	

800	

3100	

900	

3500	

16	

7	

Ръководно ниво 7Б	

630	

2000	

680	

2700	

780	

3050	

880	

3400	

17	

7	

Експертно ниво 3	

620	

1950	

660	

2650	

760	

3000	

860	

3350	

18	

8	

Ръководно ниво 8	

615	

1900	

650	

2600	

750	

2950	

850	

3300	

19	

8	

Експертно ниво 4	

610	

1850	

620	

2500	

720	

2900	

820	

3250	

20	

9	

Експертно ниво 5	

610	

1800	

610	

2450	

700	

2800	

800	

3200	

21	

10	

Експертно ниво 6	

610	

1700	

610	

2350	

610	

2700	

700	

3100	

22	

11	

Експертно ниво 7	

610	

1600	

610	

2200	

610	

2600	

650	

2950	

23	

11	

Ниво специалист 1	

610	

1200	

610	

1600	

610	

1800	

620	

2050	

24	

12	

Ниво стажант	

610	

1100	

610	

1450	

610	

1600	

610	

1900	

25	

12	

Ниво специалист 2	

610	

1050	

610	

1400	

610	

1550	

610	

1750	

26	

13	

Ниво специалист 3	

610	

1000	

610	

1300	

610	

1500	

610	

1600	

27	

13	

Ниво сътрудник	

610	

900	

610	

1200	

610	

1400	

610	

1500	

28	

14	

Ниво изпълнител	

610	

850	

610	

1150	

610	

1300	

610	

1450	

                                                               Приложение № 2
                                                                  към чл. 4 
                                            (Изм. – ДВ, бр. 102 от 2017 г., 
                                                    в сила от 1.01.2018 г.,
                                                        бр. 107 от 2018 г., 
                                                    в сила от 1.01.2019 г., 
                                                          бр. 5 от 2019 г., 
                                                    в сила от 1.01.2019 г., 
                                                        бр. 101 от 2019 г., 
                                                    в сила от 1.01.2020 г.)
Таблица за размерите на минималните и максималните основни месечни заплати по длъжностни нива за заемащите дипломатически длъжности в дипломатическата служба съгласно Класификатора на дипломатическите длъжности – приложение към чл. 42 от Закона за дипломатическата служба

Длъжностни нива по КДД	

Наименование на длъжностните нива по КДД	

Основни месечни заплати	

	

минимална	

максимална	

А1	

Ръководна длъжност А1	

1210	

3850	

А2	

Ръководни длъжности А2	

1100	

3520	

А3	

Ръководни длъжности А3	

1050	

3300	

А4	

Ръководни длъжности А4	

990	

3190	

Б1	

Координационни длъжности Б1	

940	

3080	

Б2	

Координационни длъжности Б2	

880	

2970	

Б3	

Координационни длъжности Б3	

850	

2750	

В1	

Експертни длъжности В1	

830	

2530	

В2	

Експертни длъжности В2	

770	

2310	

В3	

Експертни длъжности В3	

720	

2200	

В4	

Експертни длъжности В4	

660	

2090	

В5	

Експертни длъжности В5	

610	

1980	

В6	

Експертни длъжности В6	

610	

1870